Természetvédelem
Izrael 500 millió madara: A világ nyolcadik csodája – GALÉRIÁVAL
Thomas Krumenacker német újságírót és fotósot meglepte az a madárvándorlás, amelynek szemtanúja volt Izraelben. A témáról könyvet írt aminek a címe: Madarak a Szent Földön.
Thomas Krumenacker német újságírót és fotósot meglepte az a madárvándorlás, amelynek szemtanúja volt Izraelben. A témáról könyvet írt aminek a címe: Madarak a Szent Földön.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2020/10/Thomas_Krumenacker-300x196.jpg)
Thomas Krumenacker fotós
Thomas Krumenacker német újságíró és fotós életét megváltoztatta a 11 évvel ezelőtti izraeli tanulmányútja . Miután szemtanúja volt a madarak őszi vándorlásának, sokkal komolyabban kezdett el foglalkozni a hobbijával. Az eredmény: a „Madarak a Szentföldön” című könyve, amely most jelent meg németül és angolul. A vándormadarak szeretik Izraelt, és most Izrael a madármegfigyelőket csalogatja.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2020/10/1-1-300x265.jpg)
Madarak a Szent Földön – Thomas Krumenacker könyve
A könyv a Rachel és Moshe Yanai által alapított Hoopoe Bird Alapítvány segítségével jelent meg, amelyet az Izraeli Természetvédelmi Társaság irányít. Krumenacker Berlinben él, de gyakran látogatja Izraelt. A Hermon-hegy magaslatától az Eilati-öbölig követte a madarak vándorútját a szerző.
A könyv fotói és a kísérő szövege bemutatják, hogy miért nevezik a madarak vándorlását Izraelen keresztül „a világ nyolcadik csodájának. Rövid idő alatt több mint 500 madárfaj repül át Izraelen, és szinte minden évben ugyanazokat a fajokat figyelik meg.
E madarak többsége ősszel hagyja el Európát, néhány faj télen érkezik. Szakértők becslései szerint a migrációs idényben mintegy 500 millió madár halad át Izraelen. Egyes fajok esetében a globális populáció szinte teljes egésze áthalad a régión, pédául a levantei verébsólyom.
(Szerző: Levante történelmi-földrajzi régió, amely a Közel-Keleten terül el. Tágabb értelemben azok a tartományok, melyek a Földközi-tenger mellett az Eufrátesz és a Nílus folyóig Itáliától keletre estek.)
Különösen kiemelkedő a fehér gólyák száma. Félmillió fehérgólya áll meg Izraelben, táplálkozás, vagy pihenés céljából, szinte mind Európából és Ázsiából érkezik. Egy másik fontos látogató a kisebb pettyes sas, akit Krumenacker szerint az egyik legtitokzatosabb madár, amely Európában fészkel. Ez annak köszönhető, hogy csak a településektől távoli erdőkben hajlandó fészkelni.
Izrael más rekordokkal is rendelkezik. Például egy madármegfigyelő másfél órán belül nem kevesebb, mint 8700 fekete gólyát számlált a Beit She’an-völgyben. Ez volt a fajból valaha látott legnagyobb állomány.
Izraelben a természet néhány pusztító változáson ment keresztül az építkezések és a természetes vízforrások kiszáradása miatt, de a halastavak, a mezőgazdasági mezők és a hulladéklerakók fejlesztésével mégis új és gazdag táplálékforrások jelentek meg. Ezek az új helyek, mint egy benzinkút szolgálják a vonuló madarakat. Az északi Hula-völgy és a halastavak kiváló példája az ilyen erőforrásoknak, de az Atlit sós vizű medencéi Haifa közelében és a déli Eilat is kínálnak ételt és menedéket.
A migráció lehetőséget kínált az izraeli, jordániai madármegfigyelők és a Palesztin Hatóság közötti együttműködésre. Ez évente több ezer madármegfigyelőt hoz ide a világ minden tájáról.
A hatalmas állományok természetesen lenyűgözőek, nem mintha könnyű dolguk lenne a madaraknak az útjuk során. A madárvándorlás bizonyos értelemben a szabadság és a határok hiányának metaforája – írja Krumenacker. De bemutatja az egyén veszélyes küzdelmét a természettel és az ember által folyamatosan alakított környezeti változásokkal is. A küzdelem gyakran egy-egy madár halálával végződik kockázatos vonulása során.
Krumenacker például fényképet készített egy sötét tollú foltos sasról, amely egy keleti parlagi sassal küzdött egy fa tetején egy madármegfigyelő torony felett. Ezek a legnagyobb ragadozó madarak közé tartoznak, és ebben a csatában az idősebb és tapasztaltabb pettyes sas nyert. Ezek a világ egyik legritkább ragadozó madarai, amelyek télen érkeznek Izraelbe.
A keleti parlagi sas eközben Izraelben a leglátványosabb sasok közé tartozik. Megfoghatja az emlősöket, de télen elsősorban tetemekkel táplálkozik, beleértve a daruét is.
Úgy gondolják, hogy ezek közül a madarak közül 60–90 átmegy a vándorlási idényben. Sajnos ezek a szépségek néha úgy halnak meg, hogy nekirepülnek a nagyfeszültségű vezetékeknek.
Forrás: Haaretz internetes hírportál – Israel’s 500 Million Birds: The World’s Eighth Wonder című cikke, amiből részletet közöltünk
A képekért külön köszönet Keller Zoltánnak és Csipak Árminnak.
A fotósokat az alábbi linken lehet elérni a Facebookon:
Keller Zoltán – https://www.facebook.com/zoli.keller.7
Csipak Ármin – https://www.facebook.com/csipak.armin
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsas flamingó
- Fotó: Thomas Krumenacker – Parlagi sas éppen egy fiatal darut eszik
- Fotó: Thomas Krumenacker – Barátkeselyű és fakókeselyű harca
- Fotó: Thomas Krumenacker Fiatal parlagi sas fekete sassal harcolsz
- Fotó: Csipak Ármin – Nappalozó erdei fülesbagoly (Asio otus)
- Fotó: Csipak Ármin – Déli hantmadár (Oenanthe hispanica)
- Fotó: Csipak Ármin – Núbiai kőszáli kecske (Capra nubiana)
- Fotó: Csipak Ármin Tüskés bíbic (Vanellus spinosus)
- Fotó: Keller Zoltán – Smaragd gyurgyalag
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Csipak Ármin – Munka közben
- Fotó: Keller Zoltán – Núbiai kőszáli kecske (Capra nubiana)
- Fotó: Csipak Ármin – Csillagos agáma (Stellagama stellio)
- Fotó: Keller Zoltán – Núbiai kőszáli kecske (Capra nubiana)
- Fotó: Csipak Ármin Csuklyás hantmadár (Oenanthe moncha)
- Fotó: Keller Zoltán – Dorcas Gazella
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsás gödény
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsás gödény
- Fotó: Csipak Ármin Görög teknős (Testudo hermanni)
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsás gödények
- Fotó: Keller Zoltán – Szürke gém
- Fotó: Csipak Ármin – Barna rétihéja találkozása az aranysakállal
- Fotó: Keller Zoltán – Szürke gém és nagy kócsag
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Csipak Ármin – Feketetorkú poszáta (Sylvia ruppeli)
- Fotó: Keller Zoltán – Jégmadár
- Fotó: Csipak Ármin – Tarka halkapó (Ceryle rudis)
- Fotó: Keller Zoltán . Szürke gém
- Fotó: Keller Zoltán – Nagy kócsag
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsas flamingó
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsas flamingó
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Keller Zoltán – Szarvasvipera
- Fehér gólyák
- Fotó: Keller Zoltán – Smaragd gyurgyalag
- Fotó: Csipak Ármin – Szirtiborz (Procavia capensis)
- Fotó: Csipak Ármin Núbiai lappantyú (Caprimulgus nubicus)
- Fotó: Csipak Ármin – Otniel környékén.
- Fotó: Csipak Ármin – Pettyes túzok (Chlamydotis macquennii)
- Fotó: Csipak Ármin – Onágerek a homokviharban
- Fotó: Csipak Ármin – Koronás hantmadarak (Oenanthe leucopyga)
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Keller Zoltán – Kuhi
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Keller Zoltán – Kuhi
- Fotó: Keller Zoltán – Rózsás gödény
- Fotó: Keller Zoltán
- Fotó: Csipak Ármin – Flamingó tavak
- Fotó: Csipak Ármin – Sárga billegető (Motacilla flava feldegg)
- Fotó: Csipak Ármin – Sivatagi pusztaityúk (Pterocles senegallus)
- Fotó: Csipak Ármin – Grofit környékén.
- Fotó: Csipak Ármin – Pettyes kakukk (Clamator glandarius)
- Fotó: Csipak Ármin – Csukár (Alectoris chukar)
- Fotó: Csipak Ármin – Hajnali Arab farkas (Canis lupus arabs)
- Fotó: Csipak Ármin -Smaragd gyurgyalag (Merops orientalis)
- Fotó: Csipak Ármin – Örvös papagáj (Psittacula krameri)
- Fotó: Csipak Ármin – Short-fingered Gecko (Stenodactylus sthenodactylus)
- Fotó: Csipak Ármin – Amram pilars
Mezőgazdaság
Tűz pusztított Csönge határában
250 hektáron pusztított az utóbbi idők legnagyobb szabadtéri tüze
250 hektáron pusztított az utóbbi idők legnagyobb szabadtéri tüze – Csönge határában a lángok megfékezésén, az erdők, a lakóházak és egy sertéstelep megvédésén legalább 300 tűzoltó dolgozott, akik a környék, a szomszédos vármegyék több tucat településéről, sőt távolabbról is érkeztek.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/09/AJN_Szombathelyi-Erdeszeti-Zrt._3-300x169.jpg)
Fotó: Szombathelyi Erdészeti Zrt.
A Szombathelyi Erdészeti Zrt. munkatársai is kivették a részüket a védekezésből. Csütörtökön és pénteken közel 50 kollégánk segítette a tűzoltók munkáját, többek között kézi szerszámokkal számolták fel a még parázsló gócokat. “Tegnap kora délután jött a jelzés, hogy Csönge és Kenyeri között komoly erdőtűz alakult ki. Éppen a közelben erdőművelési munkákat végeztünk, így nagyon gyorsan a helyszínre tudtunk sietni 2 traktor erőgéppel, 5 ezer literes vízhordó tartállyal, teherautóval. Ezzel tudtunk bemenni a területre, a tartállyal folyamatosan hordtuk be vizet a tűzoltó autók számára.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/09/AJN_Szombathelyi-Erdeszeti-Zrt._5-300x169.jpg)
Fotó: Szombathelyi Erdészeti Zrt.
A katasztrófavédelem tegnap késő estére eloltotta a lángokat, de sajnos a küzdelem nem ért véget, mert a tűz – ugyan jóval kisebb mértékben a korábbinál – de több helyütt újra erőre kapott. Így munkatársaink ma reggeltől ismét segítenek az oltásban” – számolt be a védekezésről a Szombathelyi Erdészeti Zrt. erdőművelési műszaki vezetője, dr. Nagy László.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/09/AJN_Szombathelyi-Erdeszeti-Zrt._6-300x169.jpg)
Fotó: Szombathelyi Erdészeti Zrt.
Kezdetben 100 hektárnyi bozótos égett, majd a lángok a fenyőerdőt, a karácsonyfatelepeket is elpusztították, és a vadelhullás is jelentős. A hatalmas kiterjedésű, jelenlegi információk szerint 250 hektárt érintő szabadtéri tűzben a Szombathelyi Erdészeti Zrt. által kezelt 10 hektáros állami terület erdei fenyvese is megsemmisült. A kárfelmérés folyamatban van.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/09/AJN_Szombathelyi-Erdeszeti-Zrt._4-300x169.jpg)
Fotó: Szombathelyi Erdészeti Zrt.
Az oltást a Vas Vármegyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóhelyettese, majd a műveleti szolgálat irányította. Drónos felderítés segítette a munkát, a környező települések lakosságának biztonsága érdekében a katasztrófavédelmi mobillabor pedig folyamatosan monitorozta a levegőbe jutó káros anyagok koncentrációját.
Köszönjük a katasztrófavédők, az oltásban lajtos kocsikkal, erőgépekkel közreműködő civilek, valamint kollégáink munkáját!
Forrás: Szombathelyi Erdészeti Zrt.
Természetvédelem
Tizenegy fiókát neveltek fel az ugartyúkok a Körös-Maros Nemzeti Parkban
Magyarországon él egy nagyon ritka költőmadár: az ugartyúk
Magyarországon az ugartyúk nagyon ritka költőmadár. Állományát mindössze húsz párra becsülik, ebből nyolc a Körös-Maros Nemzeti Parkban költ. Idén 11 fiókát neveltek fel sikeresen, ami e faj esetében igen jó eredménynek számít.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/09/AJN_Koros_Maros_NP-300x169.jpg)
Fotó: Szél Antal István – KMNP
Nemzeti parkunkon belül két területen, Dévaványa térségében és a Szentes környéki pusztákon költenek ugartyúkok. Dévaványa környékén, az erősen legeltetett puszták alkalmas élőhelyet biztosítanak a faj számára. Bár előfordul egyes években a mezőgazdasági területeken való költés, de leggyakrabban a gyepes területeken fészkelnek. Idén hat pár költött a térségben, s mindannyian a gyepeket választották.
A hat pár igen jelentős állománynak mondható, figyelembe véve, hogy 2024-ben a revírek felmérése szerint mindössze 20 pár ugartyúk költött Magyarországon. Három pár fészkelt a Hortobágyon, hat pár Dévaványa térségében, két pár a Szentes környéki pusztákon. A többi költőhely a Duna-Tisza közén került elő.
A dévaványai hat költőpár összesen 9 fiókát nevelt fel: három párnak kettő, a másik háromnak pedig egy-egy fiókája volt. Július végéig mindannyian kirepültek már a fészekből. Az egyik pár tojója azonban még egyszer lekotlott, ott most egy fióka nevelkedik a fészekben, így tehát az utódok száma tízre emelkedett.
Szentes térségében idén két pár ugartyúk fészkelt, de sajnos csak az egyiknek lett sikeres a költése, ők egy fiókát neveltek fel. A másik párnál sikertelen volt a költés, így ők július utolsó harmadában pótköltésbe kezdtek, a tojó két tojást rakott le. Az ugartyúkok ebben a térségben is a szikes gyepeket választották költőhelyül.
E rejtélyes életmódú faj előfordulását nehéz észrevenni, mert nappal nem mozog, csak alkonyattájt van táplálkozási aktivitása. Rendszerint egyszer költ egy évben, de néhány pár kétszer is próbálkozik. Kivételes volt, hogy Dévaványán tavaly háromszori költést figyeltünk meg, melyből az első kettő sikeres volt, röpképessé váló fiatalokat neveltek belőlük, a harmadik fészekaljat közvetlen kelés előtt hagyták ott a madarak.
A tojások és a fiókák színezete nagyon jól illeszkedik az élőhely színvilágába, ennek ellenére a legelő állatok veszélyt jelentenek a fészekaljakra. A veszélyeztetett fészekaljakat sikerrel védhetjük meg rácsos fészekernyő használatával, mely pont azt akadályozza meg, hogy a legelő marhák, vagy juhok letapossák a tojásokat vagy a kis fiókákat.
Forrás: KMNP
Természetvédelem
Sikeresen költöttek a fehér gólyák
Az idei évben zajlott a nyolcadik nemzetközi fehérgólya-felmérés:
Az idei évben zajlott a nyolcadik nemzetközi fehérgólya-felmérés, amelyhez csatlakozott a Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület (MME) is. A 2024-es, teljes Magyarországot lefedő cenzus adatelemzése még nem zárult le, de az előzetes adatok alapján 1958 óta az egyik legmagasabb átlagos fészkenkénti fiókaszámot hozta az idei év.
![](https://agrojager.hu/wp-content/uploads/2024/08/Agrojager_MME-300x169.jpg)
Fotó: MME
A sikertelen párokkal együtt a fészkenkénti átlagos fiókaszám 2,9. Ennél csak 2000-ből (3,0) és 2011-ből (3,1) ismerünk magasabb értéket (a sokéves átlag 2,4). Mindebben közrejátszhatott a madarak sikeres telelése és vonulása, a táplálékmennyiséget növelő tavaszi csapadék, majd a kis fiókák növekedésében kritikus több napos hideg-esős periódusok elmaradása is.
A felmérésben az MME önkéntesei mellett (akik főként a Turdus telefonos alkalmazás segítségével gyűjtötték az adatokat) egyes nemzetipark-igazgatóságok munkatársai is részt vettek, így még csak az ismert fészek feléről áll rendelkezésre információ az MME TermészetLesen adatbázisában (a kalkuláció 2941 gólyapár adatai alapján készült). Az viszont már most is látszik, hogy a 2019-ben tapasztalt 4000 páros mélypontról az utóbbi években felfelé elmozduló gólyaállomány idén is mutatott némi növekedést.
A becslések alapján 12–13 ezer gólyafióka repülhetett ki 2024-ben Magyarországon. Ez a költőpárok alacsonyabb száma miatt csak a sokéves átlagnak felel meg, a korábbi nagyobb állomány egy gyengébb évben is több fiókát repíthetett összességében. A fiókaszám átlagos értéke önmagában azt sem jelzi, hogy a kirepült fiókák milyen kondícióban vágnak neki az önálló életnek. Sok tényezőtől függ, hogy megérik-e az ivarérettséget jelentő 3-5 éves kort. Mindez egyrészt figyelmeztetés is, hogy vannak feladataink a gólyavédelem terén (táplálkozóhelyek megőrzése, fészkek védelme, áramütések megelőzése stb.), másrészt bizakodásra is alapot ad, hogy elegendő utánpótlást jelent ahhoz, hogy a következő években se csökkenjen gólyaállományunk.
Forrás: MME